Apua!
Päästäkää meidät ulos!
Auttakaa!
Auttakaa meidät ulos! Olemme loukossa!
Tulkaa apuun!
Mitä tapahtui?
Osuimme johonkin. - Armoa...
En saa tätä auki. Tämä on jumissa.
Sinä ensin, Fritz.
Auta äitiäsi.
Kapteeni Wilhelm. Onko täällä ketään?
Onko siellä ketään?
Jos olisi, he olisivat kuulleet huutomme kauan sitten.
Jos he ovat hylänneet laivan, -
tämä kuuluu nyt meille merilakien mukaan.
Meitä ei olisi hylätty. Jotain on sattunut.
He luulivat laivan uppoavan. Jokainen taisteli hengestään.
Kapteeni ja perämies riitelivät siitä, että purjeita oli liikaa.
Minusta olisi pitänyt taistella merirosvoja vastaan.
Pääsetkö sinä, äiti?
Mikä hävitys!
Ainakin maata on lähellä. - Meillä on toivoa.
Ehkä saamme apua rannalta. Voimme purjehtia tällä taas.
Tällä ei purjehdita enää.
Voisimme rakentaa lautan. Puuta on riittävästi.
Mitä pikemmin pääsemme rantaan, sitä parempi.
Katsokaa, mitä löysin!
Katsokaa. - Voi raukkoja!
Ne kärsivät varmaan enemmän kuin me.
Olemmeko kiinteästi karilla?
En tiedä. Olemme turvassa, kunnes vuorovesi nousee.
Auttakaa minua!
Ei!
Kapteenin koirat. Ne ilahtuivat nähdessään minut.
Francis on kunnossa. - Pannaan toimeksi.
Auta vähän.
Selvitän tällä sijaintimme heti kun opin käyttämään tätä.
Ota se mukaan.
Nämä toimivat! - Ei ole aikaa tuohon.
Nostetaan hätälippu. - Eikö hätämme näy päälle?
Jos näkee laivan karilla, arvaa varmaan sen olevan pulassa.
Pidä huolta heistä, Turk. Samoin sinä, Duke.
Miten saamme eläimet rantaan? - Emme ota niitä.
Ne kuolevat täällä. - Kun me olemme turvassa, -
voidaan keskustella eläimistä. Ei ennen sitä.
Francis, vie ne pois täältä! Emme halua noita.
Odota! - Emme ota mitään noista.
No niin, Fritz. Vedä se pään yli. Noin.
Selviän kyllä. - Pidä kiinni köydestä.
Valmista? - Tule, äiti. Otamme vastaan.
Ei huolta.
Tule nyt.
Anteeksi, äiti. - Sattuiko?
Fritz, koirat! Hän unohti koirat.
Ne eivät tule mukaan.
Ne ovat minun. Löysin ne.
Ne painavat enemmän kuin me. Me uppoaisimme.
Valmiina, Fritz? Varo irtotavaroita.
Koirat aikovat uida.
Tule, Duke. Tule, Turk. Jaksatte kyllä. Uikaa!
Noiden kivien välistä. Tuo puoli!
Auta minua työntämään.
Tulkaa, pojat! Uikaa!
Varokaa kiviä. - Työnnä poispäin, Ernst.
Tule, Turk! Tule, Duke!
Varokaa!
Tehkää jotain. Ne hukkuvat.
Emme voi ottaa lisää riskejä.
Katsokaa!
Tule, poika.
Hyvä koira, Turk. - Pitäkää ne keskellä.
Lautan keskelle. - Ne eivät upota meitä.
Mennään rantaan.
En uskalla rukoilla enempää ihmeitä yhdelle päivälle.
Turk ja Duke, odottakaa. Tulen mukaan!
Francis, tule takaisin. - Minäkin tulen!
Tule takaisin! - Sidotaan tämä kiinni.
Menoksi.
Francis, tule tänne.
Nähdään taas.
Ensimmäiseksi meidän täytyy purkaa lasti.
Sitten rakennetaan suoja yöksi.
Ei ensimmäiseksi.
Pidä kiinni, Fritz.
Emme edisty yhtään. - Tiedän.
Sen pitää olla kiinni molemmilta puolilta.
Nämä ovat pahoja. - Onneksi on edes nämä.
Vedä alas se. - Tämä puoli on selvä.
Pitele sitä.
Ota.
Onneksi meillä on näitä.
Jos laiva on tuolla huomenna, sinä, minä ja ehkä Ernst -
voisimme hakea eläimet -
ja muuta, mitä tarvitsemme.
Miten kauan me olemme täällä? - En tiedä.
Meidän täytyy tehdä kaikki mahdollinen.
Mitä nyt?
Ruuti oli märkää.
Etkö tule nukkumaan?
Sinun täytyy nukkua.
Sitä paitsi alkaa sataa. - Pärjään kyllä.
Tehtyä ei saa tekemättömäksi, mutta...
Haluan, että tiedät...
Olen pahoillani, että asiat eivät sujuneet kuten toivoin.
Tiedän sen.
Kaikki olisi paremmin, jos olisimme pysyneet Bernissä.
En ole varma. Napoleon yrittää vallata yhä enemmän maata.
Fritz ja Ernst olisivat voineet joutua sotaan. Sinäkin ehkä.
Olisi ollut parempi kohdata asiat, eikä paeta niitä.
Onko uuden elämän etsiminen siirtomaassa pakenemista?
Yritämme antaa pojillemme mahdollisuuden elää ja olla vapaita.
Onko se pakenemista?
Mietin miehiä, jotka työskentelevät -
Marktgassen toimistoissa. He jatkavat työntekoa -
ja onnistuvat ajamaan perheensä etua -
pakenematta toiselle puolen maailmaa.
Puhuimme tuosta jo ennen lähtöämme.
Oli hyvä, että lähdimme.
Se ei ole muuttunut, vaikka jouduimme haaksirikkoon.
Sinä olet aina oikeassa.
Pääsemme pois täältä. Olen varma siitä.
Ennemmin tai myöhemmin tulee laiva.
Rukoilen sitä koko sydämestäni.
Uusi-Guinea on suuri maa.
Siellä riittää uusia siirtokuntia sadoiksi vuosiksi.
Uusi maailma rakennettavaksi.
Lhmiset pystyvät uskomattomaan.
Ei haittaa, vaikka myöhästymme pari kuukautta.
Eivät asiat niin huonosti ole. Meillä on toisemme, perheemme -
ja jopa ruokaa. - Ja suoja sateelta, -
jos vain älyäisimme käyttää sitä.
Ei hätää. Yrittäkää nukkua.
Olen läpimärkä!
Onko ongelmia? - Saan tämän alas, -
mutta se voi kestää.
Rauhallisesti.
Hetki. Pidä kiinni siitä.
Rauhoitu!
Yritän sanoa, että tämä on sen omaksi parhaaksi.
Laiva! Laiva näkyvissä!
Ohoi! Ohoi! He näkivät meidät.
Katso, Fritz.
Purjeessa on jotain... - Arvasin tämän.
Se on merirosvolaiva, joka ajoi meidät myrskyyn. Matalaksi!
Ja minä yritin saada heidän huomionsa...
Nyt meillä on millä puolustautua.
Osaatko ampua tällä? - Enköhän. Vedetään taaksepäin.
Haen ruutitynnyrin. Katso, löytyykö rättejä tilkitsemiseen.
Tulen kohta takaisin.
Meillä on vain yksi ammus. Sen täytyy osua varmasti.
Mitä tapahtuu? - He kääntyivät.
Näkivätkö he kanuunamme ja säikähtivät?
Merirosvotko pelästyisivät yhtä tykkiä ja kolmea ihmistä?
Mitähän he aikovat?
Mikä tuo on?
Karanteenilippu. Se varoittaa mustasta surmasta.
Mistä tiesit?
Minäkin olen lukenut. Tule, Fritz.
Vedä köydet tiukalle. - Selvä.
Sillä tavalla.
Voi ei! Mikä sinua vaivaa?
Toiseen suuntaan, pölvästi.
Otimme liikaa kerralla. - Pakko yrittää.
Haita!
Nitistit yhden! - Varo tuota.
Tuolla on yksi. - Minä hoidan sen.
Löin sitä! - Tuossa tulee toinen!
Häivy täältä!
Osuin.
Ernst, tuolla on yksi.
Sehän on kilpikonna. - Ammuskelu häiritsi sitä.
Pelotimme ne tiehensä.
Se vetää meitä!
Parempi käyttää päätä kuin rasittaa selkää.
Francis, yritä löytää ne.
Missä sinä olet?
Duke, Turk, tänne.
Etsikää Francis.
Odota hetki, niin annan sinulle sokeriruokoa.
Tule, pikkuinen. En tee sinulle pahaa.
Viritän vain tämän.
Tässä, pikku norsu. Tule tänne. Sillä lailla.
Tule, pikku norsu. En tee mitään pahaa.
Tule, pikkuinen. En satuta sinua.
Minulla on sinulle sokeriruokoa.
Tule.
Tule... Vielä vähän.
Tule, pikkuinen.
Francis, missä sinä olet?
Laita jalkasi siihen.
Tule, norsu.
Hiukan lähemmäksi. Vielä vähän...
Juuri noin.
Älä vedä!
Mitä nyt?
Häivy täältä!
Francis, missä sinä olet?
Jätä norsuni rauhaan. Se on minun.
Duke ja Turk, tänne! Hätyytitte sitä tarpeeksi.
Vanha kunnon Duke!
Annoinko luvan lähteä rannalta?
Olisit voinut joutua pedon kitaan.
Onko sinulla jokin selitys?
Anteeksi, mutta... - Mutta mitä?
Saanko silti pitää norsunpoikasen?
Olet minun.
Anna mennä, Rocky.
Pysäytä, Francis.
Löysää vähän.
Peruuta, Rocky. Hyvä poika. Peruuta.
Selvän teki. - Seis.
Tuo oli hyvä idea. - Kiitos, Fritz.
Alahan tulla.
Fritz, minulla ei ole enää pitkiä lankkuja.
Nämä riittävät.
No? Mitä sanot?
Tiikerit osaavat kiivetä puuhun.
Eivät kiipeä tähän puuhun.
Et ole ikinä nähnyt sellaista taloa kuin tästä tulee.
Varmasti en.
Maailma on täynnä tavallisia ihmisiä, -
jotka asuvat tavallisissa taloissaan maan pinnalla.
Etkö ole koskaan haaveillut puumajasta?
En. Haaveilin talosta Uudessa-Guineassa.
Uskot, että jäämme tänne pitkäksi aikaa.
En voi tietää sitä, -
mutta emme voi vain istua ja odottaa laivan tuloa.
Mutta laiva voi tulla. - Tietysti.
Minusta meidän pitäisi sytyttää merkkituli.
Ja unohtaa merirosvot?
Ehkä ne eivät enää palaa. Ehkä pääsimme vähällä.
Emme voi ottaa sitä riskiä. Tärkeintä on nyt pysyä elossa.
Älä katso alas. - Sain kiinni sinusta.
Mitä mieltä olet? - Fritz, nukun vieressäsi.
Mikä ajatus! - Tuo kestää vain yhden.
Voin heilutella sinua. - Varovasti. Ota köysi.
Sido tämä hänen vyötäisilleen.
Äiti.
Eikö tämä edistykin hyvin? - Kyllä.
Näytän sinulle jotakin.
Lujempaa!
Tästä tulee meidän huoneemme.
Et saa minua sinne, -
ellei siellä ole reunoja. - Tuohon tulee seinät.
Tuossa on oma portaikkomme.
Mennään takaisin alas ennen kuin joku putoaa.
Tule nyt, Francis. - Hän pärjää kyllä. Menen edeltä.
Tule, pikkuinen. En tee pahaa. Pidän sinua vain hyvänä.
Tule.
Pidä kiinni, Ernst.
Hän sai apinan kiinni. - Sattuiko?
Tässä on uusi lemmikkini. Älkää päästäkö sitä karkuun.
Kokeile sen pulssia! - Oma sydämeni hakkaa samaan tahtiin.
Miten olisi käynyt, ellen olisi käskenyt laittaa köyttä vyötäisille?
Francis ei tule enää ylös, ennen kuin täällä on aidat.
Voin vakuuttaa, että en tule minäkään!
Ei ihme, että olet tolaltasi.
Et taida silti ymmärtää, mitä meillä on mielessä.
Luota meihin.
Tehkää mitä lystäätte, mutta Francis pysyy maassa.
Samoin minä.
Sovitaan sitten niin.
Pysyttele leirissä, kunnes kaikki on valmista.
Sitten voit päättää, mitä mieltä olet.
Älä sinä puhu minulle tuohon sävyyn.
Paljonko matkaa on vielä? - Vauhtia! Lhastut uuteen taloon.
Tännepäin, äiti. Saat nähdä aikaansaannoksemme.
Sisällä on vaikka mitä.
Vielä hetki.
Olemme varmaan jo perillä. - Riisukaa side.
Hetkinen. Vanha sveitsiläinen tapa.
Morsian kannetaan kynnyksen yli.
Isä!
Duke ja Turk, pois tieltä.
Mitä pidät?
Kaikki mukavuudet. Juokseva vesi.
Aitoa kilpikonnankuorta.
Eikä unohdeta kylmäkaappia.
Tämä on Ernstin tekemä. Hän keksi tämän.
Hän ja Fritz rakensivat tämän. Katso.
Iso pyörä kääntää pientä pyörää -
ja kuppi kaataa veden kuoreen.
Se valuu bamburuokoon ja siitä altaaseen ja kylmäkaappiin.
Uskomatonta.
Kiitos, kultaseni.
Minä menen äidin jälkeen.
Kiitos.
Ylhäällä on poikien huone.
Katso.
Minä keksin tämän. Illalla käännetään pyörää -
ja nostetaan portaat ylös.
Ulkona pysyvät niin villipedot kuin rasittavat naapuritkin, -
jotka haluavat aina lainata jotain.
Naapureista onkin riesaa.
Auttakaa minut alas.
Muistatko tuon? Rakensin sen meille.
Tästä soitetaan varmaan hovimestari paikalle.
Minä näytän.
Voit katsella tässä tähtiä.
Muistatko sen kesän Interlakenissa?
Sanoit, että jos toiveesi jonain päivänä toteutuisi, -
katselisit joka ilta vuoteestasi tähtiä.
Mikä on vialla?
Nämä verhot eivät kuulu tänne.
Ne ovat kapteenin hytistä. Luulimme, että pitäisit niistä.
Tämä on upea. En ansaitse tätä.
Älä murehdi verhoja.
Ellet pidä niistä, tiedän naisen, joka osaa korjata mitä vain.
Tässä. "Tiikeri, panthera tigris."
"Kotoisin Aasiasta. Levinneisyysalue Siperiasta" -
"etelään, Intiaan ja Malaijin niemimaalle asti."
Täältä täytyy olla yhteys mantereelle.
Muuten yhdellä saarella ei olisi niin paljon erilaisia eläinlajeja.
Mistä tiedät tämän olevan saari? Ehkä tämä on niemimaa.
Anna meidän purjehtia tämän ympäri.
Tiedätte, mitä mieltä äitinne on.
Uskon, että täältä on ollut yhteys Aasian mantereelle.
Se on katkennut.
Tänne jäi monenlaisia eläimiä vangiksi.
Oletko samaa mieltä, Fritz?
Ehkä niin oli kauan sitten.
On vain yksi tapa selvittää se.
Kysy äidiltä uudestaan.
Äitikin haluaa Uuteen-Guineaan. Jossakin voi olla kylä -
tai jokin satama.
Jos tulee tilaisuus, saatan kysäistäkin. Mikä tämä on?
Kirjoituskilpailu? "Tiikeri, karhu, norsu..."
Lista eläimistä, joita olemme tunnistaneet.
"Hyeena, apina, lisko."
Strutsi.
Apua!
Francis, päästä irti! - En voi.
Se pääsisi karkuun. - Anna mennä.
Oletko kunnossa? - Olen.
Sattuiko sinuun?
Nämä jäljet lähtevät pesussa.
Ota kiinni kaulasta. - Opetellaan ratsastamaan tällä.
Anna minun kokeilla.
Koulutetaan sitä ensin.
Anna minun kokeilla.
Minä seuraavaksi.
Se onnistuu!
Hölmöläiset!
Minä tulen.
Varokaa kalliota.
Heilukaa!
Seuraa johtajaa.
Juostaan kilpaa.
Äiti, katso!
Anna mennä, isä. Pystyt kyllä. - Tietysti pystyn.
Täältä tullaan.
Minne olemme menossa? - Kohta näet.
Tulkaa.
Katsokaa apinoita.
Mitä? - Katsokaa, miten ne kiipeävät.
Jopas jotakin. - Minäkin pystyn tuohon.
Näytä. - Kuka tahansa osaa vaihtaa kättä.
Anna mennä.
Minun vuoroni.
Minunpas. - Minun jälkeeni.
Oletko kunnossa?
En ole koskaan voinut paremmin. Näittekö?
Oletpa viehättävä. - Paljon kiitoksia.
Eikö ihminen olekin tarkoitettu elämään tällaista elämää?
Täällä on kaikkea, mitä tarvitsemme. Kaikki käden ulottuvilla.
Jos ihmisillä olisi tällaista ja he tyytyisivät tähän, -
maailmassa ei olisi ongelmia. - Eikä tulevillakaan sukupolvilla.
Täällä ei ole kaikkea, mitä tarvitsemme.
Mitä tarkoitat? - Tätä.
Tämä on ihana päivä, mutta entä huominen? Entä poikamme?
Millainen tulevaisuus heillä on? - Huominen pitää huolen itsestään.
Entä jos emme pääse täältä?
He eivät saa tietää, millaista on olla naimisissa.
Se on totta.
Täällä ei tosiaankaan ole liiemmälti tyttöjä.
Se ei ole mikään naurun aihe. Entä jos heille ei tule tilaisuutta -
tietää millaista on perustaa perhe?
Yrität sanoa, -
että meidän pitäisi yrittää päästä pois täältä.
Juuri niin.
Annan pojille luvan purjehtia saaren ympäri
tietääksemme, mitä siellä on. - En sanonut niin.
Se pitää tehdä ennemmin tai myöhemmin.
He eivät tiedä mitään purjehtimisesta.
Onko se turvallista? - Emme voi vahtia heitä ikuisesti.
Anna mennä, Rocky.
Vedä!
Fritz, pidä kiinni.
Palaamme pian. Ehkä löydämme laivan viemään meidät pois.
Älä huoli, äiti.
Ole varovainen, Fritz.
Rocky pois tieltä.
Peruuta.
No niin...
Kaikki on kiinni sinusta. Jos tulee pulmia, -
luotan siihen, että teet järkeviä päätöksiä.
Pidä huoli, että palaatte.
Hei sitten, Ernst.
Heippa. Ei huolta. - Muistakaa käyttää järkeänne.
Onnea matkaan.
He palaavat ennen kuin huomaatkaan.
Toivottavasti teemme oikein, kun annamme heidän mennä.
Varmasti.
Olisi pitänyt tehdä näin aiemmin. Voisimme olla Uudessa-Guineassa.
Tuokaa krokotiili tuliaisiksi! - Hei hei!
Hei sitten!
Äiti ihastuisi tähän paikkaan.
Minä haluaisin nähdä taas oikeita vuoria.
Kävellä Oberlandissa.
Katsella Jungfraun huippua, kun myrsky lähestyy sitä.
Muistatko, miten lumentulon saattoi haistaa?
Mietitkö ikinä mitä tekisit, jos olisit jäänyt Berniin?
Välillä.
Minä mietin, mitä herra Kobel sanoi.
Hän yllytti minua opiskelemaan.
Sinäkö opiskelemaan? - Olisin voinut menestyäkin.
Kerron, mitä minä haluaisin.
Haluaisin kävellä Neidegassea pitkin sunnuntaina kirkon jälkeen.
Tytöt kävelisivät ohitse pyntättyinä.
Ajattelitko jotakuta erityisesti? - En.
Ehkä en edes tuntisi heitä, -
mutta katselisimme toisiamme.
Onkohan Uudessa-Guineassa ketään ikäisiämme tyttöjä?
Kunhan vain pääsisimme sinne. Heidän ikänsä on yksi lysti!
Ernst, laske purje. Äkkiä!
Pysyttele matalana. - Mikä hätänä?
Mitä tapahtui? - Anna kiikari.
Rannalla on jotain liikettä.
Merirosvoja.
Samat tyypit, jotka pelotimme pois karanteenilipulla.
Hivuttaudutaan lähemmäksi. He eivät näe meitä kallioiden takaa.
Ernst, käännä kokka ympäri. - Minä yritän.
He surmasivat juuri ensimmäisen perämiehen, rauha hänen sielulleen.
Kunpa he tappelisivat keskenään.
Anna minun hoitaa puhuminen.
Antakaa hänen olla! Kuala, kuuntele!
Pieni poika, aivan yksin.
Hän on 14-vuotias.
Antakaa hänen olla.
Jättäkää hänet rauhaan! Kuala, odota!
Haluat minun kirjoittavan lunnaskirjeen. Minä kirjoitan.
Väkeni lähettää rahaa, jos päästät minut vapaaksi.
Lähetä paljon rahaa, sitten vapaa.
Odota!
Jättäkää poika luokseni tai en kirjoita lunnaskirjettä.
Ei poikaa, ei kirjettä.
Olen pahoillani, Bertie, että jouduit tähän.
Selviämme tästä jotenkin.
Pysy niin hiljaa kuin pystyt tai pahennat tilannetta.
Nyt he päättävät, kuka meidät saa.
Voisimme hiipiä vapauttamaan vanhuksen ja pojan -
ennen kuin muut huomaisivat mitään.
Tehdään niin.
Nyt tai ei koskaan. Tule.
He pitävät meidät ehkä yhdessä.
Olkaa hiljaa. - Keitä te olette?
Keitä te olette? - Tulimme auttamaan.
Kunpa olisi veitsi. - Älkää minusta välittäkö.
Vapauttakaa poika ensin.
Minussa on lunnasarvoa. Pelastakaa Bertie.
Pakene, jos pystyt.
Hankin laivan ja palaan hakemaan sinua.
En lähde ilman sinua.
Lähde äkkiä karkuun. Älä haaskaa aikaa minuun.
Juoskaa! - En lähde!
Menkää! Jätä minut!
Tule nyt! - En jaksa enää askeltakaan.
Tuonne.
Veivätkö merirosvot laivanne?
Olitko hyttipoika?
Onko vanhus isoisäsi?
Mennään.
Keitä te oikein olette? Mistä te tulitte?
Jouduimme haaksirikkoon.
Juokse!
Tule.
He häipyvät.
Tuo saattaa olla juoni.
He saattavat käyttää "Troijan hevosta".
Jäädään tänne sarastukseen asti.
Aikaa säästyy, kun kuljemme saaren poikki, -
emmekä kierrä rantaa pitkin.
Ei ole epäilystäkään, että tämä on saari.
Entä minä? Mitä minä teen?
Tulet meidän mukaamme.
Kotimme on tuolla.
Jos isoisäni vapautetaan, hän etsii minua täältä.
Hän tietää, että olet kanssamme.
Ellemme ole täällä, hän kiertää saaren.
Asumustamme ei voi ohittaa huomaamatta.
Bertie, saat olla keskellä. - Tule.
Voin istuskella. Ei nukuta.
Olemmeko muuttuneet sen jälkeen, kun tulimme tänne?
Millä tavalla? - Meistä on tullut vahvoja.
Luotamme itseemme enemmän. - Niin kai.
Alussa kaikki pelotti meitä.
Vieraat äänet... - Miten voisin unohtaa?
Olimme tosi avuttomia.
En voi väittää vastaan.
Olimmeko tuon pojan kaltaisia?
En usko. Näitkö hänen kätensä?
Hän ei ole tehnyt mitään käsillään. Varakkaan perheen ainoa lapsi.
Huomasitko, miten hän kävelee? - Huomasin.
Ja me sanoimme Jean Monteaua naismaiseksi.
Muistatko, kun toivoimme näkevämme tyttöjä?
Toiveemme oli vähällä toteutua, mutta pieleen meni silti.
Meidän pitää mennä tuohon suuntaan, Fritz.
Ylitetään joki tästä.
Onko pakko mennä juuri tästä?
Helppoa. Riisu vaatteesi ja nosta ne pääsi päälle.
Ei tarvitse kävellä märissä vaatteissa.
Kunhan pääsemme syvän kohdan yli.
En osaa uida. - Ei sinun tarvitsekaan.
Vauhtia.
Menen takaisin odottamaan isoisääni.
Älkää tulko lähemmäksi. - Oletko seonnut?
Pysykää kaukana! - Et saa ottaa asettani.
Valitan. Tarvitsen tätä enemmän kuin sinä.
Isoisäni hyvittää tämän teille.
Kiinnitä hänen huomionsa.
Kierrän toista kautta. - Saan kyllä hänen huomionsa.
Bertie! Laske se alas tai heitän tämän.
Pudota se.
Älä tee sitä tai ammun!
En halua ampua. Laske se alas!
Päästä irti!
Lopeta!
Annan hänelle opetuksen!
Tyttö ampui vahingossa.
Hällä väliä! Mitä? Tyttö?
Hän on tyttö. Miksi tyttö pukeutuu noin?
Merirosvojen takia.
Isoisä käski leikata tukan ja pukeutua näin, koska...
Hän ei halunnut heidän tietävän.
Nyt voit ainakin pestä naamasi.
Olisi kiva, jos minua sanottaisiin taas Robertaksi.
Jos olisimme tienneet, että olet tyttö, -
emme olisi... - Yritämme tehdä tämän sinulle -
niin helpoksi kuin mahdollista.
Varovasti. - Anna kätesi.
Kiitos.
Katso mihin astut, Roberta.
Kiitos, Fritz.
Harhautuminen ja poikkeama ovat eri asioita.
Kuten tässä.
Poikkeamia voi oikaista matemaattisesti.
Harhautumisista taas ei tiedä, milloin niitä sattuu.
Isoisäni järjestää sinulle paikan navigoimaan hänen laivoilleen.
Pitäisitkö siitä? - Ehkä jonain päivänä.
Haluaisin käydä ensin koulun loppuun.
Pidätkö sinä merestä, Fritz? - Pidän asioista, joihin voi luottaa.
Merestä ei voi olla varma.
Epävarmuushan juuri on hauskaa.
"Tuuli mastoissa ujeltaa"
"Joka kankaan kautta laulaa"
"Kalvakkaina, uupuneina"
"Miehet katsovat pelokkaina"
"äkkisurmaa joka aalloilla uhmaa"
Homeroksen "llias". Maailman kauneimpia teoksia.
Ajattelin noita säkeitä, kun jouduimme myrskyn kouriin.
Luetko sinä paljon, Fritz?
Hän osaa tuskin lukea.
Ei ole koskaan tarvinnut. Ernst kertoo kuitenkin kaiken.
Harhaudumme kurssilta. Meidän pitäisi mennä...
...oikealle.
Tuo ei tee mitään.
Se meni jo. Tule.
Pysy lähelläni.
Äkkiä pois vedestä!
Tee jotain!
Anna veitsi!
Ernst, veitsi! Veitsi!
Äkkiä!
Pian nyt, Ernst!
Iske päähän. - En näe sitä.
Tässä!
Nyt!
Anteeksi, että se kesti.
Tuo oli kauheaa.
Käännytään. Palataan takaisin.
Tämä vain pahenee ja pahenee.
Luulen, että pahin on jo takana.
Anna kätesi.
Voi ei! Kompassini on hukkunut!
En edes tiedä, mistä etsiä.
Täytyy selvitä ilman sitä.
Mahdotonta! Tarvitsemme kompassin.
Emme välttämättä. Uskon pärjääväni ilman sitäkin.
Uskotko? Voit olla väärässä.
En usko, vaan tiedän. Tästä lähtien, Ernst, -
sinun täytyy luottaa minuun. Tulkaa.
Miten sinä voit, Roberta?
Yksi lysti, mitä hän sanoo. En jaksa tätä enää.
Ei ole valinnanvaraa. - Olemme eksyneet.
Emme ole eksyksissä. - Jatka sinä, jos haluat.
Ernst ja minä päätimme toisin.
Mitä?
Voisimme etsiä joen ja palata takaisin rantaa pitkin.
Kaksi yhtä vastaan. - Sama vaikka olisi kymmenen.
Vien meidät perille.
Vaikka olet vanhempi, et ole välttämättä oikeassa.
Mitä sinä teet? - Otan aseen haltuuni.
Se anastettiin kerran aiemminkin, kun joku halusi kääntyä takaisin.
Anna se takaisin!
Pidä varasi.
Lopettakaa!
Saat pistoolisi takaisin.
Siinä on vain pari luotia jäljellä. Miten kauas luulette pääsevänne?
Ei ole vaihtoehtoa. Meidän täytyy jatkaa matkaa.
On kai parasta mennä hänen kanssaan.
Jaksatko? - Yritän.
Häipykää!
Tiehenne!
Alkakaa painua!
Olet melkoisessa liemessä.
En tee sinulle pahaa.
Rauhallisesti. Saan sinut sieltä.
Jos saamme sen ylös, sinun ei ehkä tarvitse kävellä koko matkaa.
Noin ette saa sitä ylös.
Tehdään sille oksista tukea.
Tällaisina hetkinä täytyy käyttää päätään.
Oi kuusipuu, oi kuusipuu Ja lehväs uskolliset
Sä vihannoitset kesäisin Tuot lehväs talven tuiskuihin
Oi kuusipuu, oi kuusipuu
Ja lehväs uskolliset...
Tämä taisi kastua tuodessa.
En käsitä, miten sait tämän rantaan.
Se ei olisi onnistunut ilman Fritzin ja Ernstin apua.
Hyvää joulua. - Hyvää joulua.
Emmekö avaa muita paketteja?
Ne ovat Fritzille ja Ernstille. - Mitä jos he eivät palaakaan?
Entä jos pedot söivät heidät? - Tämä on ollut pitkä päivä.
Nukkumaanmenoaikasi oli jo. - Nythän on joulu.
Hyvää joulua, kultaseni. - Tulen toivottamaan hyvää yötä.
Hyvä on.
Fritz ja Ernst! Mitä teillä on mukananne?
Toitteko minulle krokotiilin?
Luulimme, että teidät on syöty.
Hauskaa joulua!
Hyvää joulua!
Mikä tuo on? - Seepra.
Hyvää joulua!
Ernst! Hyvää joulua!
Äiti! - Fritz! Hauskaa joulua!
Seepra.
Minäkin tarvitsen partaveistä. - Näytähän.
Kyllä vain. Irti on.
Toimitte oikein, pojat.
Katson, ettei tämä ollut turhaa.
Mitä tarkoitat?
Merirosvot tietävät, että veitte vangin -
ja että olette saarella. Luuletteko, että he unohtavat?
He eivät tienneet, että hyttipoika onkin tyttö.
Meillä ei ole mitään ryöstettävää.
Meillä on heidän vankinsa. - Jos tänne tulee merirosvoja, -
ammun ne!
Jousipyssy ei riitä siihen.
Haetaan laivasta kanuuna.
Se on aivan ruosteessa.
Olisi pitänyt peitellä se.
Turha katua menneitä.
Kiitos, isä.
Mennään laivalle heti huomenna.
Otetaan kaikki, mistä voi olla hyötyä ja räjäytetään se sitten.
Ruudillako? - Miksi?
He tietävät laivasta jo.
Saaria ja riuttoja on tuhansia.
Toivon, etteivät he muista sijaintiamme.
Isä on oikeassa. Se täytyy räjäyttää.
Valmiina tappeluun, mutta ei liian ylpeitä piiloon.
Tilkka vain.
Riittää jo.
Vaati varmaan rohkeutta lähteä kohti siirtokuntaa.
Jätitte kaiken taaksenne.
En jättänyt kaikkea. Mieheni ja poikani ovat mukanani.
Ette voineet tietää, mitä kaikkea saisitte kestää -
ja mitä kaikkea ilman joutuisitte olemaan.
Katso.
Tämä on kaunis. - Olen aina toivonut tytärtä, -
jota vaatettaa ja jolle tehdä asuja.
En vain odottanut tytärtä joululahjaksi.
Kiitos.
Taivutetaan puita ja sidotaan köysistä silmukoita.
Kun rosvot palaavat, he astuvat ansoihin ja lentävät ilmaan.
Miten pystymme puolustautumaan?
Meidän pitäisi olla kukkulan päällä.
Minulla on ajatus. - Kerro, Francis.
Voisimme kaivaa isoja kuoppia.
Laitetaan niihin leijonia ja tiikereitä.
Kun merirosvot tulevat, he putoavat niihin.
En tiedä, miten saisimme leijonat ja tiikerit niihin, -
mutta muutama kuoppa voisi olla hyvä ajatus.
Näytät hyvin kauniilta. Liity seuraamme.
Salli minun, Roberta.
Saanko ensimmäisen tanssin?
Mitä minä sanoin?
Saari tarjoaa kaikkea, mitä tarvitsemme. Jopa tytön.
Yhden tytön. Meillä on kolme poikaa.
Anteeksi, Fritz.
Minä tanssin kanssasi.
Lepään hetken, jos sopii.
Mikä hätänä? - Mietiskelen vain.
Meidän täytyy saada leijonia ja tiikereitä tai muuten...
Sehän siinä on ituna.
Meidän täytyy sitten hankkia niitä.
Koska sinulla on jo pari, tämä ei varmaan haittaa.
Olisi ollut parempi antaa puvun jäädä arkkuun.
Jatka soittamista.
Kiitos.
Francis, saanko luvan?
Sytyttimessä on jotain vikaa.
Emme palaa tarkistamaan.
Kerätään kaikki puunpalat. Mitään todisteita ei saa jäädä.
Kohta se räjähtää.
Haaveilin, että saisimme tuon vielä merille.
Nyt...
Yksi asia on varma. Jos merirosvot tulevat, -
heillä on ylivoima. Ehkä kymmenkertainen.
Jos valmistelemme kaiken hyvin, -
pystymme pitämään puolemme tuolta ylhäältä.
Kuin keskiajan ritarit puolustamassa linnaa.
Musketit ovat sitten viimeinen keino.
Minä sanon, milloin niitä käytetään.
Jos minulle sattuu jotain, Fritz ottaa komennon.
Hänen jälkeensä Ernst. - Ja sitten minä.
Sitten sinä, Francis. Meillä on vain pieni armeija.
Meillä on vain yksi kenraali. Tuo on heikko kohtamme.
Tuosta he yrittävät ylös.
Kanuuna olisi tarpeen.
Meidän täytyy pärjätä ilman sitä.
Laitetaan tuonne alas ansoja ja esteitä.
Voisimme laittaa sinne ruutia ja sytyttää sen tuolta ylhäältä.
Mitä vain, mikä jarruttaa heitä.
Voit luottaa minuun, Roberta. Minulla on kaikki hallinnassa.
Saanko minä huolehtia leijonista ja tiikereistä?
Sinä vastaat tiikereistä. - Hyvä.
Haluaisin tulla joksikin. Siksi haluaisin opiskella.
Lhastuisit Lontooseen. Siellä on konsertteja, juhlia ja tanssia.
Naisia kauniissa puvuissa, tyylikkäitä miehiä silintereissään.
Onko sinulla ollut silinteriä? - Ei.
Haluaisin nähdä sinut sellaisessa. Olisit komea.
Kaipaan eniten väriä ja jännitystä.
Vielä mukavampaa olisi, jos sinäkin olisit siellä.
Olen siellä. Tämän jälkeen en matkusta enää minnekään, -
lähden korkeintaan retkelle.
Kiitos, Roberta.
Isoisäni voi tehdä jotain teidän kaikkien hyväksi.
Herra Kobel tapasi sanoa:
"Joillekin pojille koulu on rangaistus, toisille palkinto."
Isoisäni voi varmasti tehdä jotain.
Francis, älä! Jos pudotat sen, saatat räjäyttää meidät kaikki.
Se ei räjähdä ilman tulta.
Silloinkaan se ei ole varmaa. - Etkö usko näiden toimivan?
Niistä lähtee meteliä, joka hämmentää rosvoja.
Sanot noin koska tuo oli isän ajatus, eikä sinun.
Mitä nämä ovat? Lisää merirosvohälyttimiä?
Jyrkänteelle.
Sinä ja sinun hälyttimesi...
Oletko jo saanut tiikerin kiinni?
Niin kauan kun ei ole kuoppaa, sille ei ole paikkaa.
Tulkaa joku apuun. - Minä menen.
Ei tarvitse.
Vedä solmu niin kireälle kuin saat.
Francis, laske se alas!
Riittääkö?
Hyvä.
No niin.
Mitä te teette?
Hän näytti, miten tämä toimii.
Käy sääliksi merirosvoja.
Tämä oli minun ideani. Voin näyttää, mitä muuta olen ajatellut.
Merirosvot tulivat! Kaikki äkkiä linnoitukseen!
Mitä nyt? - Missä Francis on?
Kookospähkinäpommeja ei tarvitse murehtia.
Ne toimivat hyvin.
Tule alas! Olisit voinut kuolla!
Näin ei olisi käynyt, jos olisit pysynyt paikallasi.
Älä komentele minua. - Komennanpas.
Riittää jo.
Fritz luulee voivansa määräillä.
Sanoin, että riittää. Tästä ei enää puhuta.
Takaisin töihin.
En halua kuulla tästä enää sanaakaan.
Ellet tosiaan halua opiskella, -
isoisäni voi tarjota sinulle hyvän työpaikan, Fritz.
Konttorissa ehkä.
Entä jos hän ei tule takaisin?
Entä jos jäämme tänne 10 tai 20 vuodeksi?
Isoisä tulee kyllä.
Hän on varmaan jo matkalla jollain nopeimmista laivoistaan.
Ottaisitko työn vastaan?
Arvostan kyllä tarjousta, mutta sellainen ei sovi minulle.
Laskisin toisten rahoja jossain toimistossa -
päivästä toiseen.
Mitä sitten haluaisit tehdä?
Jos pääsemme saarelta, haluaisin toteuttaa suunnitelmamme.
Menisin Uuteen-Guineaan uuteen siirtokuntaan.
Ehkä hankkisin omaa maata.
Miksi? - Miksikö?
Koska se olisi hyvä asia.
Saisin rakentaa omin käsin.
Siellä pannaan pystyyn uutta maata. Pidän ajatuksesta.
Minä menen Lontooseen.
Ernst oli hyvin imarteleva. Hän kuulemma viihtyisi siellä kanssani.
Etkö sinä haluaisi Lontooseen kanssani?
En tiedä, pääsenkö koskaan Lontooseen.
En käsitä, miten joku pystyy ampumaan tällä.
Opeta minua ampumaan.
On ehkä syytä osata, jos tulee taistelu.
Hyvä on.
Ensin vedät aseen tiukasti olkapäätä vasten.
Lujasti olkaa vasten ja...
Oikea käsi liipaisimen lähelle. Tähän.
Vasen käsi tukee. Lujempaa.
Tue tällä kädellä.
Tähtää aseen piippua pitkin.
Ei kai haittaa?
Miksi luulet, että pyysin sinua opettamaan?
Roberta! Missä sinä olet? - Täällä.
Saanko seuraavan tanssin?
Sanoit, että kaipasit tällaista.
Saan olosi tuntumaan kotoisalta. - Mistä sait tuon?
Haluaisit varmaan tietää räätälini.
Ensimmäinen katu vasemmalle keskusaukiolta.
Eikö sinun pitänyt peittää ansoja? - Ja sinun piti rakentaa siltaa.
Pyysin häntä opettamaan minua ampumaan.
Fritz, tule katsomaan.
Minäkin voin opettaa sinua ampumaan, Roberta.
Pääsin jo jyvälle.
Tiikeri hiippailee tänne yöllä.
Kun se haistaa lihan, -
se alkaa kierrellä kuopan ympärillä.
Se tulee näin.
Se miettii, että voisi haukata palan.
Se laskeutuu tänne näin ja sitten...
Parempi, että kerrot vain tai päädyt tuonne ennen tiikeriäsi.
Se käy syötin kimppuun ja niin se saadaan kiikkiin.
Luuletko, että tiikeri menee halpaan? Haaskaat aikaasi.
Ai hänkö?
Kauanko haaskasit aikaa tuon tyhmän hatun tekemiseen?
Se ei kuulu sinulle. Et ole pomoni.
Meillä on parempaakin tekemistä kuin viihdyttää Robertaa.
Olet mustasukkainen.
Mistä? Aikuistu jo!
Riittää, Ernst.
Tappelu!
Lyö, Fritz!
Näytä hänelle!
Tapelkaa!
Löylytä hänet, Ernst.
Anna palaa, Ernst.
Lyö!
Upea veto!
Sinun vuorosi, Fritz.
Et kai pelkää Fritziä, Ernst? Täräytä kunnolla.
Hakkaa päälle!
Mitä tämä on? - Ei mitään.
Kumpi aloitti?
Tämä taitaa olla minun syytäni.
Olen vaatinut kaikilta liikaa.
Meidän on syytä rentoutua välillä.
Tehdään näin.
Huomenna saamme seurata -
Uuden Sveitsin ensimmäistä kansallista juhlapäivää.
Juhlapäivää? Kuten joulu?
Jatketaan nyt töitä.
Juhlapäivä! Meillä on juhlat, Roberta.
Mistä saimme nämä liput? - Löysin ne laivasta.
Salli minun. - Kiitos.
Mitä pidät? Kilpailun voittajalle.
Sovitan sitä.
Etkö väitä vastaan? Oletatko, että voitan?
Se että sinä ja Ernst tappelitte oli minun syytäni.
Eikä ollut. - Kaikki viimeaikainen -
johtuu siitä, että toitte minut tänne. Merirosvovaarakin.
Et pyytänyt päästä tänne.
Muistaakseni panit hanttiin.
Ernst parka. Hän käytti paljon aikaa sen hassun hatun tekemiseen.
Hän yritti vain miellyttää minua.
Tiedän sen. - En arvannut, että hän tekisin niin.
Haluaisin korvata perheellesi, -
mutta olen vain saanut aikaan riitaa välillenne. En halunnut sitä.
Älä.
Roberta, en ole häävi puhuja, mutta...
Turhaa. Kun lähdemme täältä, -
sinä jatkat matkaasi ja minä palaan Lontooseen.
Ei vaikeuteta tätä enempää.
Mistä tiedät, vaikka olisimme täällä loppuikämme?
Saatamme jäädä tänne...
Nappasin tiikerin! - Francis, älä mene.
Varovasti, Ernst.
Se voi olla missä vain.
Francis, odota.
Se on minun tiikerini.
Varokaa kuoppaa.
Missä se on?
Enpä olisi uskonut! Hieno homma, Francis.
Peitellään se palmunlehvillä, jotta se nukahtaa.
Merirosvot eivät arvaa, että se on täällä.
Mene sinä kertomaan äidille.
Joo!
Ei enää syytä huoleen! Sain tiikerin ansaan!
Hän sai tiikerin ansaan.
Takaisin alkuun!
Pysykää kauempana.
Hetkinen.
Äiti, pitele Dukea.
Kiertäkää ensimmäinen pylväs ja menkää sitten tuonne.
Edestakaisin kolme kertaa ja sitten maaliin.
Hyvät naiset ja herrat, -
voittaja saa tämän herkun, jonka syömme yhdessä.
Hiljaa. Lähtömerkin antaa maakunnan viehättävin rouva.
Takaisin!
Äiti, tulta!
Vauhtia!
Rocky, vauhtia!
Tuohon suuntaan, Rocky.
Anna edes mahdollisuus!
Turk, mene pois. Pilaat kaiken.
Varo, äiti. Hetkinen, Ernst.
Ei sinne päin. - Pidä kiinni siitä.
Hyppää selkään.
Hyvä poika!
Menet väärään suuntaan, Roberta. Menoksi, Rocky!
Aloillasi!
Voitto kotiin!
Tässä pitää pysyä selässä, Fritz.
Turk, mene pois.
Epäreilua, Ernst. Pitää ratsastaa.
Rocky, me voitetaan. - Vauhtia, Salama.
Ei sinne, vaan toiseen suuntaan.
Toiseen suuntaan.
Ala tulla!
Nyt mennään!
Minä luovutan. Älä viitsi, Clementine.
Pus kii!
Pois tieltä.
Ratsastan sinulla, vaikka se olisi viimeinen tekoni.
Äkkiä nauha.
Menette väärään suuntaan.
Väärä suunta, Roberta.
Roberta. Tule takaisin.
Rocky, voitto häämöttää!
Roberta, olin johdossa!
Ei kai sattunut?
Merirosvoja rannalla! - Mitä?
Rannallamme on merirosvoja.
Äkkiä kukkulalle! - Haen musketit.
Tule, Roberta.
Muistatko käskyt? Valmiiksi.
Kyllä!
Tule, Francis.
Duke, Turk, tänne.
Kyllä ne selviävät.
Tule, äiti.
Mennään, Francis.
Pysy hiljaa.
Nopeasti!
He näkivät meidät.
Nopeasti sillalle.
Kaikki hyvin, äiti?
Tänne, Duke! Turk!
Hyvä poika.
Valmista? - Valmista.
Nyt!
Fritz, Ernst, tulkaa ylös.
Tulkaa!
He lähestyvät sitä nyt. Hiukan tännepäin...
Tiikerini sai heidät.
Numero kolme. Sytytä vasta kun sanon.
Nyt.
Tulen on tarkoitus ehtiä ruutiin samalla hetkellä kuin merirosvojen.
Huomaatteko? Anna soihtu.
Napakymppi!
He pakenevat!
Nyt kookospähkinäpommit. - Ei vielä.
Ne kiertävät täältä. - Älä ammu vielä.
Kauemmas!
Saimme heidät pakosalle.
Nyt kookospähkinäpommit. - Hyvä!
Sillä lailla.
Heitelkää.
Emme saaneet heitä pysäytettyä. Kiväärit. Tähdätkää johtajiin.
Minne menet, isä?
Se toimi.
Tuolla liiskataan väkeä.
Me pelastuimme!
Kuala puhua.
Te kuulla?
Me kuulemme.
Veitte Kualalta pojan.
Antakaa poika, taistelu loppuu.
Kuuletteko?
Jos haluatte pojan, tulkaa hakemaan.
Olemme valmiina. Valkoinen lippu on turha.
Ehkä olisi parempi suostua. - Ei huolta.
Hän ei kävisi kauppaa, jos luulisi voittavansa.
Lähettäkää poika alas rinne. Kuala ottaa poika.
Kukaan ei loukkaantua.
Kuuletteko?
Muuten Kuala taistelee kauan.
Sitten kuolette!
Kuala vie poika sitten.
Totta. Ette pysty pitämään puolianne ikuisesti.
Et näytä enää pojalta. Tiedät miten käy, jos antaudut nyt.
Mitä tapahtuu, jos en antaudu?
Meille ei käy kuinkaan.
Hän pitää meitä hulluina. Roberta, älä kuuntele.
Merirosvohälytys!
He kiipeävät tuolta.
Nopeasti!
Varokaa! Isä, varo!
Ernst, katso.
Pysy takana.
Matalaksi!
Paljonko panoksia on jäljellä? - Viisi.
He lähestyvät.
He pakenevat.
Kauppalaiva. He ampuvat merirosvoja.
Se näyttää isoisäni laivalta.
Tiesin, että hän tulisi.
Olemme täällä!
Tulitte sopivasti. - Näytä hattua.
Emme olisi kestäneet kauan.
Kiitos.
Kiitos riittää. Se oli herkullista.
Olen lahjoittanut rahaa sille yliopistolle jo vuosia.
On aika pyytää jotain vastineeksi.
Roberta ja minä puhuimme kyllä opiskelusta...
En olisi ikinä uskonut! Pääsen yliopistoon!
En yritä painostaa teitä muita, -
mutta jos haluatte palata Eurooppaan, -
voin auttaa teidät uuden elämän alkuun.
Mutta jos haluatte yhä Uuteen-Guineaan, vien teidät sinne.
Jos meidän pitää päättää loppuelämästämme, -
jään mieheni kanssa mieluiten tänne.
Haluatko sitä todella?
Elämämme on ollut hyvää täällä.
On selvittävä ilman joitakin asioita.
Niillä ei ole kuitenkaan merkitystä, kun ei ole ketään surkuttelemassa.
Eikö minun tarvitsekaan lähteä?
Fritz ja Ernst lähtevät mukaanne. Francis jää tänne pariksi vuodeksi.
Tulen takaisin. - Ette jää ilman naapureita.
Tämä on uusi saari. Tästä tehdään uusi siirtokunta.
Tänne saadaan kuvernööri. - Isästä voisi tulla kuvernööri.
Se on todennäköistä.
Hei.
Merkillistä, miten tärkeysjärjestys voi muuttua.
Se mitä todella haluaa. Kuten vanhempasikin.
He halusivat koko ajan Uuteen-Guineaan.
Nyt he ovat päättäneet, että täällä on kaikki, mitä he haluavat.
Eivätkö he lähdekään?
Ymmärrän, miltä heistä tuntuu. - Niin minäkin.
Jos heillä on toisensa, mitä muuta he voisivat haluta?
Vain olla kahden.
Kapteeni haluaa lähteä vuoroveden mukana.
Tullaan.
Haluat kai hyvästellä heidät?
Minun täytyy selittää tämä isoisälle.
Hei sitten, Ernst. - Onnea ensi vuodelle.
Näkemiin, äiti ja isä. Hei vaan, Fritz. Näkemiin, Roberta.
Hei hei, Ernst.
Herra olkoon kanssasi.
Odottakaa minua! Duchess! Clementine! Turk!
Tekstitys: IMS